Jeg er tilbage på kontoret.
Vi har endnu et problem i karantænezonen.
- Tropperne er på vej. - Jeg troede, vi havde alt under kontrol.
Pressen vil stille spørgsmål, så forbered dine folk.
Vi vender tilbage.
Hvordan er det derinde?
Er det slemt? Hvor ofte har du været derinde?
Nok til at håbe, at det er sidste gang.
Biologisk risiko
Delta Team er på vej. Afvent.
Anmoder om tilladelse til at køre ind i karantænezonen.
I har grønt lys.
Hold dig tæt på mig og følg mig. Hurtigt ind og ud.
Det skal nok ordne sig.
Du dækker 1. sal. Grønskollingen og jeg tjekker hernede.
Sir?
Sir, hvor er du?
Central, jeg har mistet min teamleder.
Central, kan du høre mig? Central?
POLITI
Ambulanceopgave igen?
Jeg så en kvinde skære sig selv op i aftes.
Bare en vild bytur?
Jeg tror ikke, det var selvmord.
Hun blev drevet til det.
Drevet?
Af hvad?
Ja, dine venner troede heller ikke på mig.
Jeg følger dig ud.
Hvad kan du fortælle om dig selv?
Hvorfor halter du?
En souvenir fra krigen.
- Du måtte være ung. - Jeg lod mig hverve som 15-årig.
- Jeg løj om min alder. - Det forklarer sprutten.
Og sikkert også pillerne.
Jeg lever af at være observant.
Men det er faktisk ret tydeligt.
Du mistede en, ikke sandt?
Nytårsaften.
Mindebåndet.
Datter.
Det gør mig ondt.
Ja.
Prøv at holde din sti ren.
Alle tropper i karantænezonen sikrer blot vores tryghed.
Vi må sikre os, at kontaminationen ikke spreder sig -
- og vi vil forsikre jer alle, at vi knokler for -
- at tingene bliver som før.
Folk vil vide, hvorfor der var et våbenanlæg, hr. minister.
Lad os nu ikke forhaste os.
Ingen skulle kende til eksistensen af det våbenanlæg.
Alle journalerne var hemmelige.
Det lå ti etager under jorden.
Ja, og det blev efter sigende ryddet for 70 år siden.
Hold dig til ulykken, Jonas.
Seriøst?
Jeg vidste ikke, at du boede oven på kemiske våben -
- indtil et ukendt individ sprængte det i luften.
Der er et dødt område i hjertet af byen.
Hvor længe tror I, indbyggerne vil acceptere det?
Jeg ser hele tiden hendes ansigt for mig.
Måden hun kiggede på mig.
Kom tilbage i seng. Du vil få det bedre efter noget søvn.
Jeg har set det blik før.
Der skete noget med hende på natklubben, Jonas.
Jeg tager derhen.
- Jen, den er 3 om natten. - Jeg er nødt til at gå, Jonas.
Jeg er snart tilbage.
Du burde ikke være herinde.
Og jeg er bange for, at det var skakmat.
Ja. Ja.
Fortæl gutterne, at vi spiser bøf i aften.
Willy G.
Mathis.
- Hvorfor overrasker det mig ikke? - Hvad har vi her?
Har du tjent det på at pudse sko og levere købmandsvarer?
- Blot et ærligt foretagende? - Ja, jeg glemte det næsten.
- Du kan selv dit kram. - Hvor er resten?
Indbringende dag.
Vil du moralprædike hele dagen, eller er du interesseret i handlen?
Jeg har måske oplysninger om din nytårsaften.
Jeg lytter.
- Kender du Silver Street Boys? - Desværre, ja.
Dickie Prince plaprede løs om bombeangrebene for et par aftener siden.
Det hele var naturligvis blot hentydninger.
Men han lader til at vide mere, end han siger.
Men han fortæller nok til, at man lytter.
Og du har set ham lave disse hentydninger?
Det var nogle i min bande.
Vi laver forefaldende arbejde for Silver Streets.
Dickie tror, at mine gutter er for dumme til at vide, hvad han taler om.
Okay, jeg lader dig slippe denne gang, men næste gang.
Hvad?
Hvad med mine gysser?
Altid en fornøjelse.
Hent Dickie.
Nå ...
- Du har spurgt efter mig. - Jeg har ikke set meget til dig, Dickie.
Jeg har været på ferie.
Sydspanien. Dejligt sted.
- Har du været der? - Nej.
Nej, det er rigtigt. Du forlader sjældent din bil i disse dage.
Jeg hører, at du er manden, jeg vil tale med.
Om hvad?
Om at sprænge ting i luften.
- Laver du sjov? - Kom nu, Dickie.
Vi ved, at du ikke er den skarpeste kniv i skuffen, men en ussel natklub?
Nytårsaften? Det er lavt, selv for et udskud som dig.
Tror du, jeg er dum, lille ven?
- Pis. - Lad det blive mellem ham og mig.
Lad være. Jeg sagde, I skulle lade være.
Du er dum, Dickie. Dum og langsom.
Du får et par dage til at tænke over det, og så vender jeg tilbage.
Du vil have oplysningerne om den aften. Ikke sandt, Dickie?
- Sig ja, Dickie. - Jeg ved ikke en skid!
Men du ved en skid, når jeg kommer tilbage, ikke sandt?
Jeg ville sætte plaster på, hvis jeg var dig.
Hvad er planen?
Ministerens saneringstale på Omni i aften. Husker du?
- Smoking er påkrævet. - Javel.
Hvad vil du sige, når de spørger?
- Når de spørger om hvad? - Som altid. Hvornår hæves karantænen?
Det ville være rart med et håb.
Jeg har ikke meget tiltro til håbet i disse dage.
Jeg er nødt til at tage den.
Alene, Jonas.
Ja?
Okay, i morgen. Sig hvor.
- Er der problemer? - Endnu en tale af ministeren.
Der er mødepligt. Hvad med dig?
- Jeg er på vej mod teaterdistriktet. - Væk mig, når du kommer ind senere.
- Vi ses senere. Jeg elsker dig. - Farvel.
AFLYST LAGRIMA
Nej. Nej, nej, vent!
Alarmcentralen.
Jeg skal bruge en ambulance til Grand Opera House.
Ambulancen er på vej. Forlad ikke området.
Du kom ikke i seng.
Du godeste.
Der skete noget i aftes.
Jeg så noget, der fik mig til at betvivle alt, hvad der foregår.
Du har vist haft en produktiv aften.
Alt dette sker i omkredsen af karantænezonen.
Kan du fortælle, hvad det er?
Og det? Og det? Og det?
En defekt chip. En printerfejl. En fejl på din linse.
Jeg har tjekket det utallige gange. Mit kamera virker, som det skal.
For helvede, Jonas, hvorfor gør du altid det?
- Hvad? - Prøver at manipulere ting.
Prøver at give en fornuftig forklaring.
Men ved du hvad? Der er ikke en fornuftig forklaring.
Disse væsner findes.
- Du ved godt, det lyder vanvittigt, ikke? - Jeg har set dem og mærket dem.
Jen, hør på mig. Du spiser ikke, du sover ikke.
Døgnet rundt opsøger du problemer.
Så kom med en bedre forklaring. Få det til at lyde plausibelt.
Er det ikke det, du er så skide god til?
- Den sad, Jen. - Vi kender ikke hele sandheden, Jonas.
- Vågn op, for helvede! - Jeg er skam vågen.
Jeg spilder tiden med fantaster med kameraer -
- som opfinder gylle om mutantmonstre fra karantænezonen.
Det er under min ...
Jeg kan ikke fatte, at jeg lige gjorde det.
Jen.
Det er i alle billederne. Jeg har tjekket dem.
Der er intet galt med mit kamera. Jeg kan ikke forklare det. Kan du?
- Jeg tror ikke, jeg ved, hvad du siger. - Det handler om, hvad det er.
Hvad det i virkeligheden er.
Dit arbejde er stærkt nok uden digitale effekter.
Mange talenter er kommet ind af disse døre.
Du er blandt de største. Du har altid betydet meget for mig.
Hvilken slags fotograf vil du være?
En fotojournalist? En kunstner?
- Jeg så pressekonferencen. - Det bliver vanskeligere.
Virkelig?
Vi er under stort pres. Folkets forventninger.
Selv min højre hånd er svær at styre.
Du sagde, han var føjelig. Du sagde, han ville følge dig.
Han er ikke en marionetdukke. Jeg må vise, at der er fremskridt.
- Har vi begået en fejl? - Undskyld?
Nej, jeg ... Jeg må bare vide, hvad der foregår, og hvad jeg skal sige.
Der er ikke mange, vi kan stole på, men jeg troede, du var en af dem.
Så jeg spørger dig igen. Har vi begået en fejl?
Nej.
Nej, sir. Du kan stole på mig.
Jeg håndterer det.
Du burde se dette.
Blodtoksikologien viser en unaturlig høj koncentration af norepinefrin.
Vi så et højt niveau af neuromodulatorer i rygmarvsvæsken.
Dødsårsagen passer til de andre.
- Fik han modgiften? - Ja.
- Og? - Det gjorde efter sigende ingen forskel.
Vævsprøverne vil bekræfte dette.
- Hvornår er de klar? - Inden for et par timer.
Ring så snart, du har resultatet.
Undskyld, sir.
Jonas Flack. Indenrigsministeriet. Jeg laver en undersøgelse for ministeren.
Jeg ville personligt kontrollere, at vore fakta stemmer.
- Beklager. - Jeg tænkte, at jeg kunne følge med.
Jeg kunne kaste lidt lys over det hele.
Det kan vi desværre ikke efterleve.
Du forstår godt, at jeg repræsenterer indenrigsministeren?
Måske skulle De tale med ham.
Det lader til, at min sikkerhedsgodkendelse er ugyldig.
Vil du fortælle hvorfor?
Jeg er sent på den, Jonas.
- Vi ses i morgen. - Så de bærer stadig lig ud derfra?
Jeg kiggede forbi karantænegrænsen. Hvad helvede foregår der?
Må jeg give dig et godt råd?
- Det er du altid velkommen til. - Lad det ligge.
Hold dig til det, du gør bedst.
Og lad resten ligge.
Jeg beder dig pænt.
Burde jeg være vred, Dickie?
Burde jeg overveje konsekvenserne?
Den lille scene i din bar i aftes.
Mr. B.
Jeg ved ikke, hvad du har hørt, men jeg har ikke sagt noget.
Ingen kan få noget ud af mig. Intet.
Jeg har kendt dig, siden du var dreng, Dickie.
Du kan lide rampelyset. Du kan lide opmærksomheden.
Du vil være den store fisk, der spiser de små fisk, ikke?
Jo, mr. B. Ønsker alle ikke at være det?
Men ved du hvad, Dickie? Du er en lille mandsperson.
Du er ikke kvik nok til at stige i graderne. Du kan være til nytte.
Du har været til nytte.
Ægte magt, Dickie, ægte magt camouflerer sig selv.
- Den er anonym. - Mr. B ...
Man skal kende sin plads, Dickie.
Det er den sprøjtende hval, der bliver dræbt med en harpun.
Jeg siger det ikke igen.
Har vi et problem? - En strømer ved navn Mathis.
En ensom ulv, der ikke leger pænt med andre.
Hvad har det med vores knægt at gøre?
Mathis har snuset omkring.
Han stiller de helt rigtige spørgsmål.
- Han er åbenbart meget neurotisk. - Okay, hvordan håndterer vi ham?
Vi har venner i politiet.
Det vil nok ikke kræve meget at kappe de løse ender.
Jonas, det er Jen.
Jeg gætter på, at du stadig er vred på mig.
Jeg ville bare sige undskyld. Måske har du ret.
Måske er jeg for anspændt.
Jeg er virkelig ked af det, jeg sagde.
Jeg fortryder virkelig, at jeg smed kaffe på dig.
Og den var ikke engang frisklavet.
Ynkeligt.
Vil du ikke nok ringe, når du hører min besked?
FARE INGEN ADGANG
Jeg ved, at mine øjne ikke lyver.
Hvordan skal jeg forklare, hvad der skete?
Hvad jeg så?
Jeg kan ikke være den eneste, der ser dette.
Kan jeg?
Min ven siger, at du er den eneste, der kan gå byen rundt uden at trække luft.
Hun taler for meget.
Mister jeg kontrollen?
Bliver jeg revet med af min besættelse?
Bare lad din telefon være. De blokerer signalet deroppe.
Jonas, hør på mig.
Det er i orden, hvis du vil være en idiot.
Jeg fortjener det. Men i det mindste kan du sende en besked.
Hvad som helst. Jeg vil bare vide, at du er okay.
Jeg er ikke skør.
Der sker noget med os.
Vær sød at ringe. Jeg har brug for dig.
Det er sidste mulighed for at ombestemme dig.
Det er vist for sent.
Her slutter min rejse, så ...
Jeg tror, at der kommer noget ud fra karantænezonen.
Og hvad end regeringen fortæller os ...
... burde vi komme så langt væk herfra, som vi kan.
Før det er for sent.
Ripped and synced by DBRETAiL - www.DanishBits.Org